![](https://images.delfi.lv/media-api-image-cropper/v1/6c2fadc0-7726-11ed-9679-afdcbd105260.jpg?w=576&h=313)
Mani jaunības mīluļi. Ja tev 90. gadu sākumā bija kaut viens mataino T-krekls, FNM bija tavējie.
Grupa nekad nav īsti bijusi "meinstrīmā", toties ir ietekmējusi visu "nu metal". Un vispār – parāvusi gaisā visus smagos pēdējos divdesmit gados. Vesela strīpa mūsdienu zināmāko rokmūziķu min tieši "Faith no More" kā savus muzikālos senčus.
Tātad – esi ļoti ietekmīgs, bet neesi populārs? Īsta "underground" esence.
Ansambļa kodols ir trio – taustiņi, bass un bungas. Tieši tik neierasti. Pie sitamajiem jau 40 (!) gadus strādā mans bungu favorīts – Maiks Bordins. Pavērojiet šo trako, sirmo un dredaino vīru darbā! Nežēlo ne bungu plēves, ne savus sviedrus, tai pašā laikā nemitīgi izstaro Gendalfa cienīgu labestību. Sāka viņš 70. gadu beigās kopā ar tādu vīru, kā Klifs Bērtons (!) grupā "Ez-Street". Tad FNM pauzē pievienojas tumsas prinča Ozija Osborna galmam, kur uzspēlē kopā gan ar Džeisonu Ņūstedu, gan ar Robertu Truhiljo. Finālā viņš ir planētas otrais cilvēks, kas spēlējis bungas visiem trim "Metallica" basistiem.
Kopš 1988. gada "Faith no More" balss, fronte un lielā mērā arī seja ir saķemmētais frīks Maiks Patons. Savulaik "Red Hot Chili Peppers" bija pikti – Patons kopējot Entoniju Kīdisu. Ja pavēro vecos klipus, piemēram, "Epic" un "Give It Away", ietekmes var just. Vispār FNM ir tāds kā RHCP mazais brālis, kurš šo gadu laikā nav zaudējis asumu, joprojām taisa sūdus un tā arī nestrādā bankā.
Jaunākā, 2015. gada plate "Sol Invictus" ir briedusi, zvērīga un laba. Ļoti laba. Neslēpšu – "Faith no More" joprojām ir vieni no maniem favorītiem.
Laikā no 1985. līdz 2015. ir izdoti septiņi albumi. Top 10 iekļāvu jaunākos piecus, tos, kuros dzied tieši Maiks Patons.
Ja būtu Top 11, vienpadsmitajā vietā paliktu populārākais sākuma perioda hits "We Care A Lot", ar nesen aizsaulē aizgājušo Čaku Mosliju pie mikrofona.
Grupas superplates ir 1989. gada "The Real Thing" un 1992. gada "Angel Dust". Pēdējo lielais žurnāls "Kerrang" 2003. gadā nodēvē par ietekmīgāko plati rokmūzikas vēsturē.
Labi, maucam!
10. "Falling To Pieces" (1990, The Real Thing)
Viens no trim plates lielajiem hitiem, tai pat laikā koncertos tiek spēlēts ļoti reti. Grupai pašai dziesma nepatīk, toties man gan. Viscaur jūtams basa kults un loma.
9. "Evidence" (1995, King For A Day... Fool For A Lifetime)
1995. gada plate ir pilna spektra muzikālais kokteilis. "Evidence" šai glāzē ir laima šķēlītes loma. Es teiktu, ka visizsmalcinātākā viņu dziesma. Tāds smagāks džeziņš.
Koncertos Maiks Patons mēdz to dziedāt vietējā valodā. 2009. gada 1 .jūlijā gan bija izņēmums, "Sapņu fabrikā" viss skanēja angliski.
8. "Superhero" (2015, Sol Invictus)
Svaigākā plate man patīk gandrīz visa. Biju noilgojies pēc šādas mūzikas. Albumā ir pāris singli, no kuriem šis izceļas ar viņu tradicionālo piegājienu labākajā manierē – agresīvi un izsmalcināti.
7. "From Out Of Nowhere" (1989, The Real Thing)
Grupa 1988.gadā par derdzīgu uzvedību izmet savu pirmo pamatdziedātāju Čaku Mosliju un viņa vietā stājas 20 gadus vecais Maiks Patons. Divās nedēļās pēc uzņemšanas FNM viņš saraksta visus vārdus nākamajam albumam, ar ko ansamblis aiziet pasaulē. "From Out Of Nowhere" ir pirmais plates singls, pirmā parādīšanās ar jauno dziedātāju.
6. "A Small Victory" (1992, Angel Dust)
"Angel Dust" jau ir nākamā līmeņa plate. Ja ar "The Real Thing" viņi sevi piesaka plašajai pasaulei, tad ar šo albumu viņi jau ērti iekārtojas savos kundziņu krēslos un paziņo, ka te tagad sēdēs.
Gan video, gan pašas dziesmas ir pilnas enerģijas, izdomas, smalku nianšu, tai pat laikā joprojām audzējot jaunības dullumu.
5. "Ashes To Ashes" (1997, Album Of The Year)
1997. gadā grupa ir uz izjukšanas robežas un pēc gada, 1998. gada aprīlī tas arī notiek.
Izdodot šo albumu, viņiem pašiem tas jau saknē nepatīk. Šeit arī pašironiski top nosaukums "Album Of The Year", it kā iesmejot par sava darba rezultātu, it kā atsaucoties uz piecus gadu senajiem "Angel Dust" panākumiem.
Tai pašā laikā es šo plati uzskatu par vienu no viņu labākajiem darbiem ar vēl brīnišķīgākiem top singliem. "Last Cup Of Sorrow" Top 10 neielauzās, toties divas citas dziesmas gan.
Ļoti kaut kā episki skan. Tieši "EPIC sound".
4. "Easy" (1992, ārpus albuma dziesma)
1977. gadā grupa "The Commodores" ar Laionelu Ričiju priekšgalā rada "Easy". FNM to pēc 15 gadiem burtiski pārdzied, no sevis nepieliekot gandrīz neko. Dziesma pat sākumā netiek iekļauta kādā viņu platē, drīzāk paliek pāri no ierakstu sesijām. Beigās gan, pārizdodot albumu "Angel Dust", atrodas vieta arī "Easy".
Fināla šīs ir viņu komerciāli veiksmīgākais un, iespējams, pasaulē atpazīstamākais singls.
3. "Midlife Crisis" (1992, Angel Dust)
"Angel Dust" augstākais punkts – dinamika un smalkums vienlaicīgi. Vīri dziesmā iemetina riebumu viltus emocijām un iesmej par nemitīgu izlikšanos. Laikam tādēļ tai darba nosaukums ir "Madonna".
Viens no pašiem slavenākajiem FNM darbiem.
2. "Stripsearch" (1997, Album of the Year)
Šis nu ir mans personiskais "gļuks". Man šķiet, ka neviens cits viņu darbs nerada tik spēcīgu noskaņu. Nopūtiet sveces un paklausieties! Vai arī nepūtiet, ja negribat, noskaņa tāpat ir.
Iespējams, sajūtu man rada Berlīnē filmētais videoklips – Maiks Patons tajā staigā pa kara izmērdētu pilsētu līdz nonāk pasu kontroles punktā. Ļoti precīza sajūtu valoda.
"Stripsearch" ir pēdējais viņu kopdarbs pirms izjukšanas.
1. "Epic" (1990, The Real Thing)
Ievadakordi ir viņu sprādziens. Pati dziesma arī. (Lai kā arī censtos RHCP, viņiem "Epic" nav)
Tikuši pie jaunā dziedātāja, "Faith no More" 1989. gada vasarā izdod savu trešo plati. Šis ir tās otrais singls, kas viņu karjeru sadala uz pusēm – pirms un pēc "Epic".
Dziesmai 30 gadu, bet kā skan. Rodas sajūta, ka katrs no pieciem mūziķiem ieraksta laikā ir pieslēdzis sev 3 fāžu kabeli. Apbrīnojami, cik daudz "draiva" var ielikt savos instrumentos.
"It's it
(What is it?)
It's it
(What is it?)
You want it all but you can't have it
It's in your face but you can't grab it"