![](https://images.delfi.lv/media-api-image-cropper/v1/8f1328f0-6bdf-11ed-ad06-8f9a6af7fb68.jpg?w=576&h=313)
Latvijas izlases labā vārtus šajā mačā, kas tika aizvadīts Eiropas Hokeja izaicinājuma turnīra (EHC) ietvaros, guva Ronalds Ķēniņš, brāļi Rihards un Roberts Bukarti, kā arī Andris Džeriņš.
Tāpat kā piektdienas mačā arī sestdien rezultātu jau pirmajā periodā atklāja Francijas izlase, kad izcēlās Nikolā Bešs. Pirmajās 20 minūtēs vārti tā arī vairs netika gūti, turklāt Latvijas valstsvienība demonstrēja blāvu sniegumu.
Jau pavisam citādāks hokejs bija otrajā trešdaļā. Latvijai joprojām bija problēmas ar vārtu gūšanu, kamēr pretinieki tās bija pilnībā pārvarējuši un 12 minūšu laikā guva četrus vārtus pēc kārtas, tādējādi panākot jau graujošo 5:0. Arī mājiniekiem pamazām radās vārtu gūšanas iespējas un otrā perioda izskaņā Ķēniņš un Rihards Bukarts īsā laikā divus vārtus atguva.
Sākoties trešajai trešdaļai, Masaļskis tika nomainīts pret otro šī mača vārtsargu Ivaru Punnenovu. Masaļskis šajā mačā atvairīja vien 12 no 17 metieniem. Pieredzējušais hokejists izpelnījās lielas "Arēnas Rīga" skatītāju ovācijas. Tiesa, gandrīz uzreiz pēc Punnenova nākšanas laukumā viņš ielaida vārtus, kas Latvijai lika nonākt iedzinējos ar 2:6. Laukumā turpinājās gana atklāts hokejs, dažas minūtes vēlāk Robertam Bukartam un Džeriņam izdevās atgūt vēl divus vārtus, kas ļāva atjaunot intrigu šajā spēlē.
Arī šajā mačā abu komandu hokejisti izcēlās ar agresīvu spēli, kas noveda pie vairākiem noraidījumiem, bet noslēdzošajās minūtēs, cerot uz atspēlēšanos, Punnenovs tika nomainīts pret sesto laukuma spēlētāju. Latvijas valstsvienība izdarīja spiedienu uz Francijas komandas vārtiem, turklāt pretinieki vairākkārt nesekmīgi centās raidīt ripu tukšos mājinieku vārtos. Spraigā cīņā Latvija vārtus tā arī neguva un piedzīvoja rezultatīvu zaudējumu.
Masaļskis par karjeras beigām izlasē paziņoja pērn septembrī pēc Rīgā notikušā 2018.gada Phjončhanas olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīra, kurā Latvijas izlase pie kārotās ceļazīmes netika. Masaļskis nevienā no trim mājinieku spēlēm laukumā gan nedevās, jo bija komandas vārtsargu līnijas trešais numurs aiz Elvja Merzļikina un Kristera Gudļevska.
Šo sezonu Masaļskis aizvadīja Kontinentālās hokeja līgas (KHL) klubā Toljati "Lada", kur viņš spēlēja arī pērn.
Savukārt izlasē pēdējo oficiālo maču Masaļskis aizvadīja pērn pasaules čempionātā Maskavā, noslēdzošajā Latvijas valstsvienības spēlē dodoties laukumā uz maiņu cīņā ar Norvēģiju (1:3), otrā perioda sākumā stājoties Merzļikina vietā un pēc tam savus vārtus nosargājot neskartus. Vēl pirms tam šajā turnīrā viņš spēlēja pret Čehiju (3:4 pēcspēles metienos) un Šveici (4:5).
Izlases rindās Masaļskis debitēja 2000.gada 11.novembrī pārbaudes spēlē tieši pret Franciju (1:2), savukārt pirmo reizi uz pasaules čempionātu pieaugušajiem viņš devās 2002.gadā, bet pirmo maču aizvadīja 2004.gadā Prāgā, kad cienījami nospēlēja pret mājinieci Čehiju (1:3). Par pilntiesīgu izlases pirmo numuru viņš kļuva 2008.gada pasaules čempionātā Kanādā, bet gadu vēlāk Šveicē aizvadīja vienu no saviem labākajiem turnīriem, palīdzot Latvijas izlasei iekļūt ceturtdaļfinālā.
Masaļskis paliks Latvijas izlases vēsturē kā pagaidām vienīgais spēlētājs, kurš piedalījies 15 pasaules čempionātos pēc kārtas.Izlases rindās viņš ir aizvadījis 160 spēles, kas ir labākais rādītājs starp vārtsargiem, vidēji mačā ielaižot 2,63 ripas, bet 11 cīņās paliekot "sausā".Tāpat Masaļskis ir piedalījies četrās olimpiskajās spēlēs, 2010.gadā Vankūverā būdams izlases pamatvārtsargs.
Portāls "Delfi" piedāvāja mača teksta tiešraidi, kur var lasīt detalizētu mača aprakstu.